Stopp där!
Jim, om du vill behalla livet maste du vara försiktigare.
Chris, jag har varit ute länge nu.
- Jag har letat efter dig. - Bäst vi far in dig till stan.
Kom med.
Jag är rädd, mamma. Riktigt rädd.
Jag urskuldar honom inte, frun. Han gjorde fel.
Men straffet är för hart för brottet.
Han är bara 18 ar.
Bara pojken.
- Vad var det du gjorde? - Bara busade. Bröt mig in i en butik.
Hjälp oss, frun. Tala med er man.
Spara era tarar, señora.
Sheriffen har ingen medkänsla, inget medlidande.
- Vad gjorde han där? - Pepe Carral?
Han har ranat nästan varenda bank i territoriet.
Och Big Walt därborta, han är helt enkelt för stark för sin hjärna.
Chris.
Nej.
Men han är bara en pojke.
Han uppförde sig som vuxen när han gjorde ranet.
Och han använde inte pengarna för att köpa mat för familjen.
Han slösade dem pa kvinnor, sprit och kortspel.
Och när han blir fast kallar han sig pojke igen.
Om du sätter honom i det där helvetet i Tucson, kommer han ut som ett vilddjur.
Butiksägaren du ranade har sex barn.
Du ruinerade honom.
Tio ars hart arbete om intet, för bara en natt. En natt av utsvävningar.
- Jag har lärt mig en läxa, jag lovar. - Snälla Chris.
Nej.
Ni ska vara en viktig man. Vän till guvernören.
Ni är värre än nagon man som ni sänt till Tucson.
Finns det nagon man därinne som har dödat fler än ni?
Nej, inte hälften sa manga.
Jag dödade inte av samma orsak som de.
Ni är värre än de som star inför er.
Noah Forbes var namnet.
Jag ska göra för er vad Ned Buntline gjorde för Bill Cody.
- Göra mig till atlöje. - Göra er berömd.
Är ni författare?
Nämn vilken stor tidning som helst. Jag har arbetat pa den.
Det betyder att ni är bra pa det ni gör, eller att ni inte kan behalla ett jobb.
Allt ni behöver göra är att prata med mig.
Jag skriver, ni far en tredjedel.
Jag har mött Buntline. Läst vad han skrivit. Mestadels skräp.
Det var inte sa det var.
Vad folk tror är sant är mycket viktigare än vad som verkligen är sant.
Man blir inte rik pa att säga till dem att de har fel.
Det är inte sa jag tjänar mitt levebröd.
Nagon kommer att skriva om er i alla fall. Det kan lika gärna vara jag.
Lat ga, da. Men jag ska ha hälften.
Och ni skriver ingenting som jag inte godkänner.
Da är det avgjort.
Rye. Ge oss en flaska pa sheriffens nota.
Jag har det lite knapert tills jag är färdig med boken.
Men ni far skriva bra nu, förstar ni.
Jim, vad gör du här? Du skulle ju ligga till sängs i en vecka.
Jag har inte en vecka pa mig. lnte en timme.
Kom in. Du kan väl fa dig en sup i alla fall.
Jim Mackay, Noah Forbes. Här är en som du kunde skriva om.
- Han har ridit med mig mer än en gang. - Är ni en lagens man, Mr Mackay?
- Jag var prisjägare. - En av de fa som tog in dem levande.
Men nu är jag en lagens man. Och skratta inte, Chris.
En laglig och respekterad sheriff.
De har fatt en fin man. Vilken stad är det?
Magdalena, nere at Sonora till. Det är en grupp bondgardar.
Främst mexikaner. Nagra amerikanska familjer. Vi kommer bra överens.
En amerikansk sheriff i en mexikansk stad.
De kunde inte vara för nogräknade. De behövde verkligen hjälp.
Vi gränsar till De Toros territorium.
Vem är De Toro?
Bandit. Gör räder pa bada sidor om gränsen.
Kavalleriet och Mexikos polis skulle kunna ta honom tillsammans,
men ingendera sidan släpper de andra över gränsen.
De där bada skyttarna. Kom de fran De Toros?
De trodde väl att jag är ute och letar efter nagra av de gamla killarna.
Jim, jag har gatt över den gränsen tre ganger för att slass med banditer.
- Jag gör det inte en gang till. - Han kommer säkert över när som helst.
Han har 50, 60 karlar. Jag har en handfull bönder.
Och jag har ett arbete jag är nöjd med.
Och en ny fru som fortfarande är en ung brud.
Jag vill inte gärna ta upp det här, Chris, men jag räddade livet pa dig en gang.
Det ger dig inte rätt att be om det nu.
Förresten, räddade jag inte livet pa dig idag?
Da är vi väl kvitt nu, om man ska räkna sa?
Du sa da: ''Jag star i tacksamhetsskuld. Om du vill nagot är det bara att be mig.''
Jag höll kvar i det löftet i tio ar, som om det var min sista dollar,
i väntan pa att nagot viktigt skulle dyka upp, och nu ber jag dig.
Nej, Jim. Jag kan inte.
Minns du den där första gangen, Chris? Vi sju fick 350 dollar. 50 starka var.
De där i Magdalena, de litar pa mig, Chris, de litar pa mig med allt de har.
Här är 3 000 dollar. Ettusen är dina för bara ett par veckors arbete.
Kanske nagra av de andra.
Döda, de flesta. Eller halvpensionerade, som jag.
Skinner eller Elliot?
l fängelse i Tucson.
Vem satte dem där, Chris?
Tiderna har förändrats, Jim. De kunde inte acceptera det.
Nehej.
Det kan inte jag heller, antar jag.
Lycka till, Chris.
Lycka till.
Jag var rädd du skulle ha last dörren.
Du skulle väl sla in den om jag gjorde det.
Chris.
Han är bara 18 ar.
Hickok, Clay Allison, bröderna Dalton,
hur tror du jag överlevde dem?
Genom att veta att man inte tar onödiga risker.
Det är svart, men det är det enda sättet som fungerar.
Fungerar för vem?
Jag menar, Shelly är ingen Mark Skinner eller Pepe Carral.
Jag ber dig inte hjälpa revolvermän.
Domare Parker sa till mig en gang:
''De som jag hängde mördade aldrig mer. Det gjorde manga som jag inte hängde.''
Säg mig han hade fel.
Han talade inte om en pojke som ranade en butik.
Jag har begravt manga vänner som trodde att fjunhyade pojkar var ofarliga.
Det betyder mycket för dig, va?
Jag är inte skyldig Shelly nagot, och jag gör honom en stor tjänst.
Jag star i stor skuld till Jim Mackay, och honom gör jag ingenting för.
Jag verkar inte kunna göra nagot rätt.
Det kan du visst det.
TUCSONS FÄNGELSE
Kom da.
Chris, varför är jag i kedjor och inte Walt?
Han lovade att inte rymma.
- Och du trodde pa honom? - Ja, det gjorde jag. Kom nu.
Vänta.
Ursäkta, Chris, men kedjorna gör att jag siktar daligt.
- Tjänare, Skinner. - Vi ses nästa gang jag är pa rymmen.
Jag kommer att vara här.
lnte fattar jag var han gömde den. Han lär sig daligt.
- Bry er inte om det. - Om ni säger det, sa.
Kom ut med dem.
Vänta ett ögonblick. Lämna kvar honom.
Shelly.
Ga hem med dig. Och sköt dig hädanefter.
Vänta. Jag har order att ta in honom.
Ni hade en order. Ge dig iväg.
Kom nu!
Pa honom, Pepe.
Fan ta dig, Chris! Du ger alla en chans utom mig!
Döda den jäveln.
Den där snorungen förtjänar inte att slippa undan!
Jag ska dödaa dig.
Det ska jag, Chris.
- Jag ska döda dig. - lnte om jag far honom först.
Pepe.
Tack.
Ett glas vatten.
Jag satte upp det pa er räkning.
Ni kan lura mig med saker som inte är viktiga.
Men försök inte med sant som är viktigt.
Det har jag redan listat ut själv.
Ska vi jobba lite?
Sa slaget vid Adobe Walls. Hur var det?
Vi var 28 stycken.
Bat Masterson, jag, Billy Dixon, ett fruntimmer.
Resten var buffalojägare.
Quanah Parker hade 600 comanches med sig.
28 mot 600. Det var nat, det. Vad hände?
Det blev ett sjudundrande slag.
Och?
Vi vann.
Fan, när jag sag den där kärran aka iväg utan mig,
sa glad har jag aldrig känt mig.
Hela vägen hem sa fötterna ''Du är fri, fri, fri!''
Fri att göra vad? Komma tillbaka till samma liv som nästan satte dig i Tucson?
Du är inte ett skit bättre nu än du var da, Shelly.
- Kommer du hem till lunch? - Ja.
Om ni tror att ni far komma med oss hem, da har ni fel.
Okej. Jag gar till restaurangen här. Ni har väl räkning där ocksa, va?
Shelly, nej!
Nej, Chris.
Nej!
- Skjuter ni mer blir hon träffad. - Upp.
- Nej. - Upp med er. Upp.
Sa ni ser ut att klara er.
Jag som redan skrivit dödsrunan, och guvernören var pa väg till begravningen.
Tack.
Hon vakade hos er. Hon har inte sovit pa 48 timmar.
Var är Arrila?
De tog henne.
Gode Gud.
Han kunde väl inte sta ut pa garden.
Vad ska ni göra nu?
Döda dem.
Dö inte sa här pa hästryggen, nu. Det skulle bli en riktig antiklimax.
Men vi kunde säga att ni steg upp fran dödsbädden för att dö pa de fria vidderna.
Det later riktigt fint, det.
Hur langt har vi kommit, tror ni? 16 mil?
Det känns mer som 160 mil. Fan vad jag har ont i arslet.
Hur kan nagot som är stoppat med hö vara sa hart?
Det är nat därnere.
Det ser ut som hennes.
Det är lite svarklättrat här. Jag gar.
Död?
Ga inte ner, Chris. Gör det inte.
Skändade de henne?
Valdtagen, mördad och lämnad till gamarna.
Hank? Hank, har du tagit alla filtarna?
Jag fryser. Jag fryser sa.
Somna nu.
- Jag trodde kaffet var slut. - Det är det.
Upp med dig.
Vill ni dö liggande eller staende?
Snälla. Ni maste första.
Vi har gatt upp före soluppgangen sen vi var fem ar.
Arbete hela dagen och sen till sängs för vi inte hade rad med fotogen.
Var det fel av oss att vilja slippa det?
Att vilja komma ifran det var inte fel. Det var hur ni bar er at som var fel.
Var är Shelly?
Hitta honom själv.
Ni är sheriff. Ni maste ta oss inför domstolen.
Han skjuter oss inte i kallt blod. Jag gar inte pa det.
Var är Shelly?
- Han stack. Till Mexiko. - När da?
Precis när vi hade lämnat stan. Er fru... det var Hank som gjorde det.
Jag hade inget att göra med det. Jag tittade inte ens pa.
Och inte hjälpte du henne heller.
Han är min bror.
Han fick för vad han gjorde,
och du för vad du inte gjorde.
Ni kunde ha tagit tillbaka dem.
Har ni nagra tvivel om deras skuld?
Om jag väntade och gjorde som ni säger, skulle Shellys spar kallna.
Det var i alla fall inte rätt.
Chris!
Chris! Här uppe!
Jag visste att du inte skulle svika mig.
Har du sett en ung grabb rida förbi här de senaste dagarna?
Ljust har, sa där en och sjutti lang, 18 ar?
Ja, igar. Jag försökte värva honom, men han hade brattom.
- Chris, De Toro är pa rövarstrat. - Som vanligt.
Och jag har inget att sätta emot dem utom min goda vilja. Bönder, butiksägare.
Jag värvade tva igar. Betalade mindre än jag erbjöd dig, men de är inte värda det.
Resten är villiga nog att sätta livet till, men jag behöver sana som kan döda.
- Sa da kom ni att tänka pa Chris? - Jag menade det inte som det lät.
lnnan De Toro slar till maste du ta dig ut härifran.
Att stanna är rena självmordet. Det tjänar inget till.
- Skulle du ge dig iväg? - Jag skulle aldrig ha gett mig in i det.
Lemonad. Osötad. Det haller törsten pa avstand.
Tack.
Vad är ni för en uppbadsman, fader? Var har ni geväret?
- Jag sa att han inte behövde ha nat. - Det skulle jag inte ha gjort i alla fall.
Jag kämpar ett annorlunda slag. Använder annorlunda vapen.
Det här är De Toros typ av slag.
Ni är inte imponerad av min församling?
De har svetsats samman av motgangar.
Pa sätt och vis har jag redan vunnit mitt största slag.
- Guds vägar är outgrundliga. - Ja, jag kan inte alls grunna ut honom.
När vi först kom till Magdalena, märkte vi bara skillnaderna mellan oss.
Nu har han lärt oss och svetsat samman oss.
Ja, som saken star verkar det inte som om ni vunnit särskilt mycket pa det.
lnser ni att ni troligen kommer att vara döda allihopa snart?
Om det är hans vilja, da är vi redo att dö.
Jag oroar mig inte för att möta honom.
Jag är inte sa säker pa att ni vann det där argumentet.
Jag är inte säker pa att han gjorde det heller.
Om hela uppbadet är sammansatt av sana som han, da har du problem.
- Dömer du inte honom lite väl hart? - lnte värre än De Toro kommer att göra.
Hur star jag da, da?
Ensam.
Chris.
Lycka till.
- Shelly hade jävla brattom. - Da skyndar vi oss, da.
- De Toro? - Ja.
Och Shelly är med dem. Kom.
Vänta lite, annars kommer vi ifatt honom!
Sa det var sa Shelly köpte in sig hos dem. Här lag Mackay i bakhall.
- Shelly ledde in dem bakom honom. - Jävlar. Kom.
lnte ska ni väl rida ner där ?
Jo, kom.
Jag kan inte se Mackay. Han kanske tog ert rad och gav sig iväg.
Jag trodde inte han skulle göra det.
Jag vet inte om jag är glad för det eller inte.
Jag har verkligen sett mycket dödande sedan jag träffade er.
Ska vi begrava dem?
De levande behöver oss mer.
Det finns väl ingenting kvar i deras stad utom kvinnor... och De Toro.
De har visst gett sig iväg.
En star vid saloonen, en annan vid missionshuset. De siktar pa oss.
Glid ur sadeln.
Hall hästen mellan er och missionshuset.
Jaha.
Noah! Ni kan komma ut nu.
Är ni säker pa det?
Chris.
Tack.
Jag heter Laurie Gunn.
Är Gunn ert frökennamn?
Jag är gift. Jag menar...
Förlat mig.
Lat henne grata. Hon kommer att känna sig bättre.
Här.
Jag heter Noah Forbes. Kalla honom Chris.
Jim Mackay berättade om er. Han sa att ni skulle komma till var hjälp.
Fast ni kom för sent.
Hur är det med de andra kvinnorna?
A Gud. Hoppas bara att ingen av oss har blivit med barn.
Kan du berätta om det?
Vi är bara 1 7 kvinnor.
Och...
De Toro kom inridande med sa där 40... 50 men.
Han... han berättade att han hade hittat vara män i bergen.
Och att han hade dödat allihop.
Sa han vart han skulle sen?
Sa han när han skulle komma tillbaka?
Jag tror de skulle till Texas.
Och stanna till här pa hemvägen.
Och kanske ta er med sig.
Det var vad han sa.
- De flesta andra sover. - A, Madge.
- När kan ni ta med oss härifran? - Vi fangar in nagra hästar i morgon.
- Men de tog alla hästarna. - Vi kan ga.
Ga? Tvärs över öknen?
- Ni skulle dö allihop första dan. - Det är i alla fall en chans.
Hör här, De Toro kan rida tre mil pa den tid ni tar att ga en kilometer.
Om han hittar er ute, slaktar han er allihopa.
- Vi hämtar hjälp. - Var da?
Mexikanska polisen klarar det inte, och amerikanerna far inte ga över gränsen.
Frivilliga vill inte komma hit och slass mot De Toro. Det har Mackay försökt.
- Vad säger ni? - Det maste finnas nanting.
- Vad föreslar ni da? - Om de kommer hit dödar jag mig.
Fan ta er! Kom pa nanting.
Kanske jag kan fa ihop nagra som är tuffa nog att sta mot De Toro.
Var da?
Berätta allt ni vet om honom.
Hur är han? Hur uppför han sig? Allt.
Ja...
Det första man lägger märke till är... ögonen.
Där kan man se att han är galen.
Spritt sprangande galen.
- Kom sa ger vi oss iväg. - Ät nanting.
Det är sista chansen pa ett bra tag.
Det här är väl inte som med Mackay? Vi överger dem väl inte?
Nej, annars skulle jag ha sagt det, sa de kunde göra upp andra planer.
Plötsligt är det inte sa daligt längre, va?
- Vilket da? - Att jag är en som kan döda.
Nej, det visade sig komma ganska väl till pass.
Och en annan sak. Vi behöver inte leta efter Shelly längre.
Han rider in tillsammans med De Toro. Kom nu.
- Ni kommer väl tillbaka? - Ja.
Tänk om de kommer tillbaka innan ni kommer?
Bed till Gud att de inte gör det.
Oroa er inte. Vi kommer tillbaka.
Jag visste att han inte skulle fly.
Shelly. Mackay dödade honom.
Kvinnorna behöver er i alla fall.
Ni maste hjälpa dem.
Ni lovade.
Han gjorde mitt jobb.
Da gör jag hans.
TUCSONS FÄNGELSE
- Jag tror inte det här är riktigt lagligt. - Jag struntar i vad ni tror.
Guvernören har godkänt det. Det är han som är boss.
- Jag släpper inte dessa män. - Ni släpper dem inte fria.
Ni ger dem villkorlig frihet under mitt förvar.
Det verkar inte rätt att släppa dem sa att de kan göra
precis det som de akte in för.
En sak maste ni veta. De är inte lika tuffa längre.
- Jag var tvungen att tämja dem lite. - Ni tämjde dem inte, ni bröt ner dem.
De var inte här pa semester.
Pepe.
- Chris, jag har tänkt pa dig. - Har du det?
Det kan du tro.
Hur är det, Walt?
- Svara! - Det gör inget.
Det är emot reglerna.
De är i mitt förvar nu.
Kapten.
Far jag fraga vad du menar när du säger att vi är i ditt förvar nu?
Kan du fortfarande hantera dynamit, Elliot?
Bra.
- Smilar du fortfarande, Skinner? - Bara pa utsidan, Chris.
- Lika snabb som tidigare? - Prova mig.
Jag har benadningar här som guvernören har undertecknat för er alla.
När jag undertecknat dem, gar ni fria.
- Underteckna dem da. - Ni maste förtjäna det först.
- Hur da? - Ga med i ett uppbad som jag leder.
- At helvete. - Sätt tillbaka honom i cellen.
Vänta ett ögonblick.
Lat ga, Chris.
- Du bestämmer. - Vem ska vi ta fast?
- Juan De Toro. - ln i Mexiko?
Benadning, sa fan heller. Sju mot sjuttio. Det är en dödsdom, det.
Det är langa odds. Men betalningen är bra.
Men det är en hake.
Om jag dödas av er, i en olyckshändelse eller av De Toros gäng,
da antar guvernören att det var ni som gjorde det.
Da letar han upp er och hänger varenda en av er.
Men vi kommer att vara i Mexiko.
Sa, vem vill komma ned?
Walt?
Av med bojorna.
Höger om. Marsch!
Ni är en idiot. Kan ni inte se vad de tänker?
Ni leder dem in i Mexiko, sen skjuter de er och ansluter sig till De Toro.
Det är precis vad de tänker, det är jag säker pa.
- Är det alla som kommer med? - Ja.
- Vi skaffar mer karlar. - Sju har alltid varit mitt lyckotal.
Kunde ni inte ha väntat tills ni kom längre bort?
Varsagoda.
Dubbla till dig, Skinner.
Man behöver bara en om man är skicklig.
Tänkte du skulle vilja ha den där.
Trodde inte ni ville ha nan.
Jag har inte befunnit mig i en san här situation pa sistone.
Skjut er inte i foten.
- Vem är dönicken? - Han skriver ner saker.
Han ska skriva ner allt om er.
Sa där, sitt upp när ni är färdiga. Elliot. Du far köra vagnen.
Hörde att du haft lite besvär.
Nagra grabbar gav sig pa mig.
Hade de god anledning?
Det tyckte de. Fangvaktarn satte mig att leda ett jobb.
Skulle bygga nya celler.
Och blev det stadigt byggt? Nu ska du fa bygga igen.
- Sten eller tegel? - Taggtrad den här gangen.
Hayes.
Vid din rättegang lovade du att du skulle smälla huvet i luften pa mig.
- Det var som jag kände det da. - Jag valde dig
för jag behöver en karl som känner till fältslag.
lnte sma skottväxlingar. Riktiga fältslag.
Jag säger dig, Chris. Nu är jag ute och jag tänker inte aka in igen.
- Du kan lita pa mig. - Jag hoppas det.
Da sätter vi av.
Vi rider sist. Jag vill inte ha dem bakom ryggen pa mig.
Spelar ingen roll. Ni kan inte hindra dem när de väl sätter igang.
Hur länge tror ni de väntar?
De är inte precis den talmodiga sorten.
At det här hallet.
Det här är väl inte vägen till Magdalena. Vart är vi pa väg?
Till De Toros fäste.
- Han är inte där. - Nej, för da skulle vi inte rida dit.
Det där är nog hon.
De Toros kvinna.
Jag hoppas De Toro är lika stolt över henne som Laurie sa.
En sak hade Laurie fel om.
Han är inte helt spritt sprangande galen.
Lat mig se henne.
Jag kan presentera er nan gang.
Sa hur manga... hur manga vakter tror ni det är?
Sa det räcker till er ocksa.
Det ligger en gard därborta över bergskammen. Det är vissa risker.
Men det finns tillräckligt med byte för att ge er alla en ny start.
- Ska du hjälpa oss rana en gard? - l morgon är ni rika allihopa.
- Rika? - Varför är du sa hygglig mot oss?
Jag gör inte mer för er än ni skulle göra för mig.
Vad i helvete menar du med det?
- Precis vad han sa. - Är du pa hans sida?
Han hindrade vakten fran att puckla pa mig igen.
Din idiot, han gjorde det inte för din skull.
Han visste bara att du inte kunde rida med sprucket arsele.
Var det därför?
lnte precis.
Vänta. Chris, menar du verkligen att vi kan ga in och ta vad vi vill?
Det är precis vad jag menar.
- Sa, hur är planen? - Jag tänkte att vi bara kunde
rida in och skjuta alla som bär revolver.
Sa oorganiserat.
Vilka ska vara i första ledet? Vilka är reserverna? Vi maste ha en flanktrupp.
Om du blir skjuten, vem tar över kommandot?
Noah.
- Jag har bättre kvalifikationer. - Lägg av, Hayes.
Kapten Hayes. Jag har ordnat bakhall för apacher.
l jämförelse med det är allt annat en barnlek.
Argumentet är starkt.
Lat ga da, Hayes.
- Du. - Hörde ni det allihop?
Ja, vi hörde.
Kapten.
- Jag maste tänka ut lite taktik. - Hayes, du är odräglig.
Ja, men bra att ha. Kom sa gar vi.
Pepe.
Här.
Den där bössan däruppe.
Du behandlar mig sämre än de andra igen, Chris.
- Varför far jag de värsta jobben? - För du är bäst med en san där.
Är jag?
Om du gar emot mig, Pepe, da dödar du dina vänner ocksa. Sätt igang nu.
Det är inte mina vänner.
Runt den där vägen.
Walt, du tar stallet.
Skinner, dig har jag ett bra jobb för.
Ser du de där bada?
Knip dem.
Kom.
- Ta den där levande. - Ja. Det är jävla rekryter vi har.
Bäst att ge dem ett par minuter att komma pa plats.
Tjänare, amigo.
Pepe!
- Jag maste ta mig bort dit. - Jag haller deras uppmärksamhet.
Pepe! Var i helvete är du?
Va fan.
Här uppe.
Kom nu.
Noah. Bind henne.
Hayes, ta hit den levande.
Talar du engelska?
Rid till De Toro och säg till honom att jag, Chris, skändar hans kvinna.
Skinner.
Och säg honom namnen pa de andra männen som gjorde detta.
Pepe Carral. Walt Drummond.
Och Andy Hayes.
Scott Elliot. Noah Forbes.
Och Mark Skinner.
Uppfattat?
Och säg till honom att vi väntar pa honom i Magdalena med kvinnan.
lväg med dig nu.
Stoppa honom!
- Vad i helvete gör du, Chris? - Era stackars satar.
Ni kan inte ta er tillbaka till Staterna, för da blir ni hängda.
Ni kan inte ansluta er till De Toro, för han skulle skära hjärtat ur er.
Nu kan vi bege oss till Magdalena.
De är tillbaka! De har kommit tillbaka!
De har kommit tillbaka! De är här!
Sheriffen har kommit tillbaka!
Jag visste att ni skulle komma tillbaka.
Jag vill att hon halls under ständig bevakning.
Det är De Toros kvinna.
Martha, vakta henne du.
Kom med mig.
Jag sa, kom med mig.
- Vad är de där för ena? - Frivilliga.
De kom med för att hjälpa oss.
Varför det?
Av människokärlek.
Nu ska ni fa lite mat i er. Sen har vi arbete att göra. Skynda pa.
Vi serverar alla i saloonen. Ta med er vad ni har pa spisen.
Lyssna, vi har inte mycket tid pa oss.
Kvinnorna ställer sig borta vid väggen, männen mot baren.
Vi har tva dagar pa oss, tre som bäst, innan de kommer hit.
Sa vi maste arbeta dag och natt.
Ni karlar ska leda arbetslag.
Ni behöver kvinnorna att ladda om at er i strid. Välj partners.
Försök att göra det rättvist.
Nej.
- Och de där da? - Fortsätt välja tills alla har valts.
Ni kvinnor ska arbeta,
med att ladda för karlarna, se till att de far mat, sköta om den.
Och ni sätter era egna gränser.
Nu lastar vi av vagnen.
Prickskyttsgevär? Det här är enkelladdare. Vi behöver repetergevär.
Fortsätt att leta. Och försiktiga med de där siktena.
Det är Winchestergevär, kaliber 30-40. Model 1885.
De är splitter nya, kapten. De behöver avfettas.
Du kommer att fa inspektera dem med vita handskar.
Ni kvinnor, koka vatten för att bli av med fettet.
Hagelpatroner, kaliber 1 2, 00 radjurshagel.
Och polisgevär för kravallbruk.
Jo, det förstar man att du skulle skaffa polisgevär, Chris.
Ge Pepe instruktionerna. Du stannar här.
Kom med mig, Pepe.
- Dra at helvete. - Rör pa dig.
Och ta med dig dina kvinnor.
Och ga inte tomhänt.
Laurie, jag behöver allt i stan som kan fyllas med jord.
Kuddvar, mjölsäckar, byxben.
- Fa dem att sy säckar av allting. - Javisst, Chris.
Du som är byggförman. Jag ska visa dig varför jag tog med dig.
Här maste de komma in. Och vi maste decimera dem.
Prickskyttsgevären har räckvidden, sa dem sätter vi in i första ledet.
- Hur manga tror du de är? - 40? 50?
Vi gräver en rad gropar. Sa siktar vi in gevären och ställer upp avstandsmärken.
När de har kommit förbi ett märke vet vi hur langt borta de är, sa missar vi mindre.
Här ska groparna grävas.
Om hans hästar tillryggalägger 100 meter pa fem-sex sekunder,
betyder det att han är här en minut efter det vi givit eld.
Da hinner vi med omkring tre skottsalvor.
Vi är sju som skjuter, sa vi borde fa 1 5-20 stycken. Mer eller mindre.
När de är ungefär 300 meter bort börjar vi falla tillbaka i andra ledet.
Det kommer att krylla av dem.
Da maste vi göra nagot för att förhindra det.
Lägg en serie sprängladdningar i groparna.
Pa det sättet far vi kanske fem till.
Chris, när vi drar oss tillbaka maste du räkna med förluster.
Med sa mycket kulor i luften talar oddsen för förluster.
Na, da är vi fem eller sex i andra ledet.
Vilka fem eller sex?
Da lägger vi Winchester-ledet här.
Samma sak. Gropar.
Om vi bryter deras anfall, da tar de betäckning.
Och ni kan se vart de tar vägen. De där sma flodrännorna.
Jag lägger sprängladdningar i dem.
Ni bada är lika galna som De Toro.
Vad far er att tro att han gör det ni vill?
Han anfaller första ledet för att han föraktar oss.
Sen, när han ser hur fa vi är,
saras hans stolthet, sa da anfaller han andra ledet.
- Och sen da? - Sen börjar han bli försiktig.
- Och anfaller oss i flanken. - Ja.
Da har vi säkert fatt upp till hälften av hans män, och förlorat ett par själva.
Sluta prata sa där.
- De kommer emot oss pa alla sidor. - Jag tänker ut nat. Trad, laddningar.
- Sa starka du kan. - Vad händer när de bryter in här?
Vi lägger den största sprängladdningen under altaret i missionshuset.
Och tar de jävlarna med oss.
- Kom. Dags att äta. - Nej, jag maste fortsätta.
Sätt ifran dig skyffeln. Du maste fa nat i dig.
Maste halla styrkan uppe.
- Räcker det? - Nästan.
Om vi dör far vi i alla fall vila oss.
Om du inte klarar det, Pepe, kan du lägga dig och sova.
Det sägs att om ett träd faller i skogen och ingen hör det falla,
sa är fragan om nagot ljud fanns att höra.
Om ingen av oss lever att berätta om det här,
blir vi ända höljda i ära?
Klart vi blir.
Känns bra att bygga igen. Vi har byggt bra.
Kanske inte bra nog, men... sa bra vi kunnat.
Jag är nöjd.
Pengar som räcker livet ut.
Kläder som drar at sig flickornas blickar.
Villiga kvinnor.
Och jag kommer att dö innan jag har tid att njuta av det.
Den där Chris, han märkte vad jag var för typ första gangen vi träffades.
Sa att jag inte kunde behalla ett jobb.
Han hade mer rätt än han visste själv.
Men han maste ha sett nagot annat ocksa,
annars skulle han inte ha satt bort tiden med dig.
Solstralen, du har ett 1 4-karatssnille framför dig.
En kille som känner till alla vinklarna men inga principer.
Men en del känner du till, annars skulle du inte veta skillnaden.
Du har verkligen gett dig pa att du ska fa mig känna mig bra, eller hur?
Jag tycker vi har tillräckligt med problem utan att behöva raka över dina gamla.
Det är precis det jag menar. Jag har börjat första vad som är verkligt.
För första gangen vet jag det.
Det här, eller vad som helst annat,
kan jag skriva om, för nu vet jag hur det är att känna.
Den här resan med Chris har lärt mig nagot som jag alltid borde ha vetat.
Och nu är det för sent.
Noah sa att du inte har nagra barn.
Tycker du inte om dem?
Jo visst. Vi kommer bra överens.
Sa där.
Kryp ner nu.
Han sa att din fru var sa vacker.
Varför sa han sa mycket om mig?
För att jag fragade.
Godnatt.
Hurdan var din man?
Du skulle inte ha lagt märke till honom.
Han skiljde sig inte fran mängden.
Jag menar det inte som nagot daligt. Han var en god man.
lnte en särskilt bra lantbrukare.
Och inte alls bra pa att slass.
Men han var snäll mot mig.
Han älskade dem. Jag var inte olycklig.
Varför gifte du dig med honom?
Jag vill hellre prata om dig.
Du har ju fatt sa manga svar redan, men jag har inga.
Han lovade mig ett bättre liv.
Ett eget hem.
Han höll sitt löfte.
Ja, jag är ocksa en dalig lantbrukare.
- Och jag haller inte löften. - Det gör du visst.
Du höll ditt löfte om att komma tillbaka.
Jo, men jag har det inte för vana.
Om vi klarar det här i morgon,
kommer jag inte att stanna kvar här.
Jag vet.
600. Minska avstandet.
Nu!
Nej!
De kommer igen, och vi kan inte halla stand mot dem!
För bort kvinnfolket. Skynda pa!
- Ga. - Nej!
Kom da!
Ge upp, Pepe. Skynda dig!
De kommer tillbaka. Kom med.
Ser du nat?
Efter vad jag kan räkna fick vi omkring hälften.
De fick omkring hälften av oss ocksa.
Oddsen är samma som när vi började.
Sitt ner allihop.
Sätt er.
Här.
- Nej, Chris. Nej! Jag ber, nej! - Laurie, lat bli!
Du vet att det här är sista möjligheten.
Chris! Ge tillbaka henne. Da kanske han ger sig iväg.
Jag skulle ha givit tillbaka henne.
Men nu är hon inte viktig för honom längre.
Han offrar henne hellre än att lata oss komma undan.
Laurie,
du maste bestämma själv
om du ska göra det eller inte.
Jag kan inte.
Da sa.
De Toro kommer att lata barnen leva, eller hur?
Jag vet inte vad han kommer att göra. Du sa själv att han var galen.
Laurie.
Du har fina barn.
Jag är sa ledsen.
Han var en god man.
Vad hette han?
Jag... det föll mig aldrig in att fraga.
Det verkade inte viktigt.
Han var inte sa pratsam.
Walt.
Walt Drummond.
De Toro!
Chris.
Du, Chris.
Var är min benadning?
Den här stan behöver en sheriff, Skinner.
- lntresserad? - Det är inte mycket till stad.
Tre karlar och en grupp kvinnfolk och barn.
Det är ont om kvinnor här i landet. Det kommer säkert karlar.
Varför inte?
Chris. Berättade jag nansin att jag är född i Salt Lake City?
Jag är mormon.
Noah.
Jag tror inte jag nagonsin kommer hitat mer.
Sheriffen här och jag är gamla ovänner.
Om du uppför dig väl skulle det väl ga bra.
- Du sa at honom att göra sa. - lnte alls.
- Det gjorde du visst det. - De har bara vant sig vid dig.
Ja, ungar har lätt för ovanor.
Det har vuxna ocksa.
Jag lovar ingenting.
Vem har bett dig att göra det?
Skinner! Nu är du bara vicesheriff!
Det förvanar mig inte.
Skulle ända inte haft mycket tid över till arbetet.
Översatt av Visiontext: Gunnel Clark